L`analyse du discours – дисципліна, що інтерпретує - Піскунова, О. Б. (Міленіум, 2018)
Формальні та змістові зміни, яких зазнавала література від початку ХХ століття, потребували і нових підходів до її вивчення. Однак попри розмаїття літературознавчих методів (герменевтичний, психоаналітичний, семіотичний тощо) в Україні сьогодні залишається поза увагою французька школа аналізу дискурсу (скорочено - A. D.), яка, враховуючи фактори, що оточують текст, дозволяє здійснити його об’єктивну інтерпретацію. Розкриття основних категорій та особливостей цього підходу і становить мету статті. Ключовими проблемами A. D. є роль суб’єкта у формуванні власного дискурсу і те, як на смисл дискурсу впливають зовнішні і внутрішні для суб’єкта чинники, до яких автори методу відносять мову, ідеологію і несвідоме. Такий підхід, на противагу методам, що вивчають естетичні грані художнього тексту, дозволяє простежити механізми його виробництва, оскільки передбачає аналіз тексту як єдиного корпусу висловлювань. Це унеможливлює множинність інтерпретацій, унесення дослідником власних інтенцій до аналізованого дискурсу, дозволяє уникнути суб’єктивності і спрямовує дослідника до смислового ядра дискурсу. Відповідно, французький аналіз дискурсу є методом, що відкриває органічну для тексту інтерпретацію.
Keywords: дискурс; аналіз дискурсу; суб’єкт дискурсу; Мішель Пешьо; інтердискурс; преконструкт